Adaptare Bubuloimare
Traducerea Larra & Shadow
Sincronizarea : sky www.titrari.ro
- Abia avea un cm cand am intrat... - E superb !
Gata, de ajuns !
Nu-mi simt degetele !
Meatloaf.
Nu-ti place melodia asta.
Trebuie sa-l inchizi !
Cu cine m-am maritat ! Te rog, opreste-te !
Inceteaza !
Am o teorie...
Femeile raman insarcinate daca o fac in masina.
Poftim ?
Si eu am o teorie.
E legata de momente.
Momente-soc.
Conform teoriei mele, aceste momente-soc,
aceste clipe intense, care iti schimba complet viata,
de fapt, te definesc.
Multumesc.
Una dintre clipele mele preferate.
Ti-ai uitat permisul.
Da...
Imi place sa stau doua ore la coada. Permisul e un bonus.
Institutul de Arta. Lucrezi acolo ?
Nu, sunt studenta.
Eu sunt Paige.
Scuze. Eu sunt Leo.
Multumesc, Leo.
Am observat ceva, dar sa nu te sperii.
- Aveam aceeasi zona PPZR. - Serios ?
Ce spirit de observatie ai !
- Da. - Ce e o zona PPZR ?
Permis de Parcare in Zona Rezidentiala.
E un detaliu intim.
Da.
Uite ce e. Ma gandeam ca...
Cred ca trebuie neaparat sa iesim sa bem ceva,
din respect pentru compatibilitatea zonala...
- Bine. - Da ?
Bine.
Dupa dumneavoastra.
Daca mai aveti nevoie de ceva...
PENTRU NAS
PENTRU CAP
PENTRU SUFLET
PENTRU MAI TARZIU
- Ai tras vreun vant ? - Nu.
Bine.
Putin doar.
Ce pervers !
Dar atat de romantic !
Te iubesc atat de mult !
Dupa cum stiti, tomografia sotiei dvs a aratat o hemoragie intracraniana.
Tinem pacientii cu traumatisme craniene grave intr-o stare comatoasa.
Astfel, le incetinim metabolismul si creierul se poate reface,
diminuand inflamarea.
Apoi ii aducem incet la starea de constiinta.
Noi reprezentam suma clipelor pe care le-am trait,
a oamenilor pe care i-am cunoscut.
Aceste clipe sunt trecutul nostru,
ca o compilatie de amintiri, pe care o ascultam mereu.
Nu ti-e foame ?
- Buna ! - Salut !
- Ce faci ? - Nimic.
- Sigur ? - Da.
- Ce ai acolo ? - Nimic.
La masa !
Daca il tot hranesti pe puricosul ala, n-o sa mai plece.
Sunt alergic.
- Cum esti alergic la coriandru ? - Nu suport coriandrul.
Exact, dar nu esti alergic.
Vreti capsune ? Le-am luat de la piata.
Cumparaturile de calitate sunt de rau augur.
- Poftim ? - Stim ce implica asta.
Mie imi place de ea.
Mersi... cred.
Mai bine ea decat dihorul ala pe care voiai sa-l adopti.
Face si cafea buna. O pastram ?
Mersi.
Multa la tine ? Nu cred ca ai scris bine.
Nu.
Muta-te la mine.
Ti-am spus eu !
Da !
Jur sa te ajut sa iubesti viata,
sa te invaluiesc in dragoste
si sa am rabdarea necesara iubirii,
sa vorbesc cand e nevoie de cuvinte
si sa impart tacerea.
Sa iti inteleg incapatanarea in privinta tortului rosu.
Si sa traiesc in sufletul tau, caci este caminul meu.
Ai ridicat destul de mult stafeta.
Ai scris cumva juramintele pe un meniu ?
Da, de ce ?
Jur sa te iubesc cu indarjire
in orice situatie, acum si intotdeauna.
Promit sa nu uit niciodata ca asta e o iubire unica,
sa stiu in strafundul sufletului
ca, orice provocari am intalni,
ne vom regasim mereu.
Vreti sa fiti sot si sotie, pentru totdeauna ?
Da.
Da !
Prin functia in care am fost investit de statul Illinois,
... garda !
Va numesc sot si sotie !
Pupati-va si hai sa mergem !
O singura piesa !
Nu pot s-o fac.
Doamne...
O sa fie in regula.
Va trebui sa ii sun si sa le spun ca nu pot sa o fac.
Hai la culcare !
Hai cu mine !
Nu, te rog !
- Inceteaza ! - Bine.
Uite, asta a iesit foarte bine.
Stiu ca nu e gata, dar observ ce va iesi.
E ca o cortina intunecata, ceva...
Aici e un contrast deschis...
E ceva abstract, dar are substanta.
Ce ?
Ma iubesti prea mult.
Da.
Stiu, pentru ca asta e opera mea.
Ala e mormanul de resturi, pe care il voi pastra acum.
O uimitoare clipa
de iubire fizica, mentala, completa.
Nu sta in sufletul ei.
O sa fie putin ametita. Nu o sufoca.
Buna !
Ce ma bucur sa te vad !
Paige, e in regula.
Esti in spital, ai suferit un accident de masina.
Te-ai lovit la cap, dar acum esti bine. Te-am adormit putin.
Cum te simti ?
Ma doare capul.
E ceva normal. O sa iti aduc un analgezic.
A mai fost ranit cineva, dle doctor ?
Stii cine sunt, nu ?
Da, sunteti medicul meu.
Sunt sotul tau.
Paige.
Ati spus ca e bine !
Traumatismele cerebrale nu sunt simple leziuni.
Creierul e mult mai imprevizibil.
Uneori, din cauza inflamatiei, tesutul apasa pe cutia craniana.
- Poate avea unele sechele. - Unele Sechele ?
Nu-si aminteste cine sunt.
Desi e treaza, inflamatia ii poate cauza confuzie,
pierderea memoriei si schimbari de dispozitie.
Dar e ceva normal !
Asta e teoria mea.
Aceste momente-soc ne definesc.
Dar nu am luat in calcul si faptul ca, intr-o zi,
e posibil sa nu ti le mai amintesti.
- Buna. - Ce vrei sa faci ?
Sa dorm ?
Normal.
- Ti-am adus haine. - Multumesc.
- Mi-e putin foame. - Bine.
Vino cu mine.
Voiam sa imi clarifici cateva lucruri, despre noi.
Bine.
- Deci suntem casatoriti ? - Da.
Si eu am parul ciudat.
Nu cred ca e mult spus.
Ai zis ca dureaza prea mult indreptatul
si ca preferi sa lucrezi in atelier.
De ce am atelier ?
Esti artista. Sculptezi. Esti foarte buna.
Acum lucrezi la patru piese pentru holul cladirii Tribune.
E o ocazie importanta. Tot orasul a ravnit postul.
Prezentarea a fost grozava.
Tu ai castigat.
Dar facultatea mea de drept ?
Nu am terminat facultatea ?
Cred ca nu ai avut destule credite.
Imi amintesc ca visam sa fiu artista in liceu.
Cred ca trebuie sa vezi partea buna.
Traumatismul cerebral are vreo parte buna ?
Esti un idiot !
Daca nu isi aminteste cine esti, nu stie nici toate tampeniile pe care le-ai facut.
O poti lua de la inceput.
Daca nu isi aminteste cine esti, isi va aminti ca te iubeste ?
Pe mine m-a uimit cand te-a ales prima data.
Ai devenit chiar mai putin atragator.
Imi place ca ma sustineti.
Serios acum... Daca nu isi aminteste cine sunt ?
Ce se va intampla ?
O sa isi aminteasca cine esti.
O sa isi aminteasca de toti. Suntem familia ei.
Da...
Ma scuzati, o caut pe sotia mea, Paige Collins.
Se pare ca a fost mutata la sectia VIP.
- Cred ca e costisitor. - E sectia donatorilor.
Luati liftul pana la nivelul doi, apoi faceti dreapta.
Mersi.
Paige, memoria pe termen lung e intacta.
Sunt sigura ca restul memoriei iti va reveni, cu timpul.
Dle Collins, ma bucur ca ati venit.
Ce ciudat ! Eu sunt Leo, sotul lui Paige.
Ai idee cat de frustrant e sa afli de la straini
ca fiica ta e la terapie intensiva de cateva saptamani ?
- Nu ni s-a spus. - Trebuia sa ne fi sunat.
Imi pare rau.
Nu ii cunosti pe parintii mei ?
Nu inteleg. De ce nu va cunoasteti ?
Dna doctor, care e urmatorul pas ?
Cu cat isi reia mai repede viata si rutina zilnica, cu atat mai bine.
Peste cateva zile, o voi trimite pe Paige la un neuropsihiatru.
Vreau sa ma asigur ca are parte de cel mai bun tratament.
Sa vii acasa, sa pot avea grija de tine.
Mama ta iti poate pregati camera si eu imi pot lua liber.
Cu tot respectul, va multumim pentru oferta,
dar ati auzit ca trebuie sa isi reia rutina zilnica.
Viata cu mine face parte din rutina ei.
E o viata pe care nu si-o aminteste.
Si-o va aminti. Exact asta spunea dna doctor.
- A spus ca e posibil sa isi aminteasca. - De ce nu o lasi sa vina acasa ?
Sa se intremeze alaturi de cei pe care ii cunoaste.
Si de cei pe care ii iubeste.
Nu ii vrem decat binele lui Paige.
E ciudat, pentru ca nu ati intrebat-o nimic !
Vreau sa incetati sa va ciondaniti !
Nu trebuie sa decidem nimic acum.
Mai bine mergeti cu totii acasa, sa va odihniti.
Cum de esti sotul meu, dar nu mi-ai cunoscut familia ?
N-ai mai vorbit cu ei de ani de zile.
- De ce nu as mai vorbi cu familia mea ? - V-ati certat inainte de a ne cunoaste noi.
- Si noi n-am discutat despre asta ? - Ba da.
Despre ce e vorba ?
Voiai sa te muti in oras, sa mergi la Institutul de Arta.
Tatal tau a insistat sa faci Dreptul.
Are niste idei fixe vizavi de viitorul tau.
De acolo a pornit cearta.
Eu imi amintesc ca faceam Dreptul si eram logodita cu Jeremy.
Nu stiu...
Paige !
Iubito, stai !
Cel mai bun lucru pe care il poti face e sa-ti reiei viata...
... alaturi de mine. Ai auzit ce a spus medicul.
E ideal pentru recuperarea ta.
Bine, dar nu te cunosc.
Ma urc pur si simplu in masina ta si mergem la tine ?
E casa noastra !
- Fara nicio dovada ca ne iubim. - Ce zici de casatoria noastra ?
- Sunt multe motive pentru casatorie. - Cum ar fi ?
- Un permis de sedere. - Sunt din Cincinnati.
- Am tinut vreun jurnal ? - Din cate stiu, nu.
Cam asta am gasit.
Arata bine, draga mea.
- Mergem doar pana acasa. - E oribila.
Paige !
Am inteles ca ne parasesti, in sfarsit.
Da, asta mi se spune.
Nu ai voie sa conduci, pana iti dau eu voie.
Ne vedem peste 46 de saptamani !
Multumim mult.
Multumim, dna doctor.
- Esti gata ? Sa mergem ! - Stati asa !
Am un mesaj pe care mi l-ai lasat inainte de accident.
- Ziceai ca vrei dovezi. - Bine. Hai sa-l ascultam !
Buna, iubitule. Sunt tot la atelier.
Imi e atat de dor de tine, incat sculpturile incep sa-ti semene.
Ce faci mai tarziu ? Am nevoie de niste Leo,
daca ma intelegi...
In orice caz, suna-ma. Te iubesc !
Nu stiu... Acum ca l-am ascultat...
Nu dovedeste nimic.
Nu, e dragut.
Par a fi fericita.
Mai gandeste-te !
Tu esti cea care a renuntat la facultate, care a anulat logodna
si care s-a mutat la oras.
Ai facut aceste alegeri inainte de a ma cunoaste.
Cred ca iti esti datoare sa onorezi aceste decizii.
Macar acum.
- Faci o greseala, Paige. - Promit sa am grija de ea.
Vino acasa.
Vino cu mine si vedem cum rezolvam.
As putea sa incerc.
Sa vad daca ma ajuta sa-mi amintesc.
Pot veni oricand acasa, daca ma razgandesc.
Trebuie sa fi avut un motiv pentru care m-am maritat cu el.
- Vei fi sub protectia lui. - Si voi accepta.
Arat ca un monstru.
Arati foarte bine.
Unde locuim ? - In Nordstrom.
- Cine e presedinte ? - Al tarii ?
- Da. - Obama.
- Senatorul ? - Da.
- L-ai si votat. - Da ?
Bine ai venit !
Surpriza !
Ce ma bucur sa te vad !
Am venit zilnic la spital, dar Leo nu a vrut sa te sufocam.
- Asa e. In fiecare zi. - Ne-a fost dor de tine.
Sa inteleg ca suntem apropiate ?
Eu sunt Sonia.
- El e iubitul meu, Kyle. - Buna, Paige.
- El e Jim. - Arati foarte bine, Paige.
- Ea e Lily. - Ai fost la sala la spital ?
- Buna, Paige. - El e Josh.
Scuzati-ma, trebuie sa...
Multumesc ca ati venit. Regret ca nu a durat mai mult.
Pa pa !
- Cum te simti ? - Tu ce parere ai ?
Stiu. E foarte derutant.
Nu. Ar fi fost derutant daca mergeam acasa,
intr-un apartament strain, cu un barbat necunoscut.
Ar fi foarte derutant.
Dar sa vin acasa, sa gasesc asta
si o casa plina de persoane care trag de mine,
care ma imbratiseaza, plang
si vorbesc despre alte rahaturi pe care nu mi le amintesc...
Nu e deloc derutant, e complet absurd !
Asa e. Trebuiau sa vina doar cativa.
Te rog, lasa-ma.
- Paige, imi pare rau. - N-ai de gand sa ma lasi in pace ?
- Imi pare rau. - Si mie.
Sigur.
Imi pare rau.
Doamne ! O sa ma omoare mama !
- Neata. - Neata.
- Ce ? - N-ai batut !
Din obisnuinta. Imi pare rau.
Nu e ceva ce n-ai mai vazut.
Nu e amuzant.
- Data viitoare sa bati. - Imi pare rau.
- Porti tu asta ? - E singura in care ma simt bine.
E a mea, de fapt.
Nu e nicio problema.
Ce ?
De ce te uiti la mine ca mata-n calendar ?
Scuze. Nici eu nu stiu ce am de facut.
- Tu faci asta de obicei ? - Asa imi cer scuze pentru aseara.
Nu stiu ce a fost in mintea mea.
Nu, imi pare rau.
Nu vreau sa-ti faci griji pentru mine.
Ocupa-te de treburile tale.
Lucrezi ? Ai un loc de munca ?
Da, daca mai merge afacerea.
Am un studio de inregistrari.
Super !
Eu cu ce imi ocup timpul toata ziua ?
Cand te trezesti, faci cafeaua.
- Bine. - Nu, am facut-o eu !
Am facut-o de dimineata.
Nu, aia e pentru mine ! Tu nu mananci carne.
Apoi verifici e-mail-ul si platesti facturile.
Presupun ca nu mai stii conturile.
- O sa ma ocup eu de asta. - Bine.
Apoi te duci la atelier.
Te pot conduce, sa iti arat la ce lucrezi.
Nu trebuie sa ne ocupam de toate acum.
Du-te la serviciu
si putem face liste cu indicatii mai tarziu.
- Esti sigura ? - Da. O sa fie bine.
Bine. Uite aici !
Ai cheile, telefonul...
Daca ai nevoie de mine, ai numerele mele in agenda.
Bine.
- Bine. - Da.
Sa ai o zi frumoasa !
- Ce faci, Lil ? - Salut !
Ce s-a mai intamplat ?
Ala, cu pantofii de manelist, saruta ca naiba.
Nu cred ca il bag in program.
Bine.
Sincer, totul a luat-o razna.
Ieri am avut doua programari.
Prea multi clienti ? Problema de secolul XXI.
Da, dar un singur studio nu le poate lua pe amandoua.
Cei de la PR nu au acceptat variante, asa ca au luat alt studio.
Nu se poate ! Era un client important !
Ar trebui sa aiba prioritate ! Stii bine !
Nu ma pot ocupa si de inregistrari si de organizare, nu ?
Nu le pot face pe toate singura !
- Nu am disparut, sa stii ! - Da, am inteles.
Nu m-am suparat, vreau doar sa stii ca e aiurea.
Uite-ma ! Sunt aici.
- Cum se simte ? - E bine.
Nu conteaza. Mersi.
O sa fie bine.
Bine.
Deci vii la inregistrari la trei jumate ?
Sigur. Trec pe acasa sa ma schimb si sa vad ce face Paige, dar vin.
Bine.
ALTE DOVEZI
Jur sa te ajut sa iubesti viata,
sa te invaluiesc in dragoste si sa am rabdarea necesara iubirii.
Sa vorbesc cand se cer cuvinte si sa impart tacerea.
Sa iti inteleg incapatanarea in privinta tortului rosu.
si sa traiesc in sufletul tau, caci este caminul meu.
Ai scris juramintele pe un meniu ?
Ciudat...
Jur sa te iubesc cu indarjire,
in orice situatie, acum si intotdeauna.
Promit sa nu uit niciodata ca asta e o iubire unica,
sa stiu in strafundul sufletului ca, orice provocari am intalni,
ne vom regasi mereu.
- Buna ! - Buna.
Imi puteti da una dintre acestea ?
Nu vreti ce luati de obicei ?
Iau ceva de obicei ? Da, asta voi lua.
- Poftiti. - Multumesc.
Mersi.
Paige ?
Cu ce va pot ajuta ?
Pot folosi telefonul dvs ?
Alo ?
Buna, Lil.
Stiu ca e trei jumate, dar trebuie sa o caut pe Paige.
Nu stiu, inventeaza ceva.
Imi pare rau, dar nu stiam pe cine sa sun.
Intra, draga mea.
- Te simti bine ? - Da.
- Buna. - Buna !
Unde ai fost ? Eram ingrijorat.
Am crezut ca ai patit ceva.
Scuze, eram pierduta... fizic si mental.
- Trebuia sa ma suni. - Mi-am uitat telefonul.
Nu-ti stiu numarul, asa ca am sunat-o pe mama.
Am petrecut ziua impreuna si a fost minunat !
Ne-a invitat la cina diseara.
La cina ? Bine...
- Nu trebuie sa vii. - Ba da, pentru ca tu nu poti conduce.
Nu asta e problema.
Poate ca maine ma voi trezi si imi voi aminti totul,
dar, acum, ei sunt singurii pe care ma pot baza.
Bine. O sa mergem.
Bine.
- Nu te schimbi ? - Ba da...
Faci stanga aici si dreapta unde se infunda,
a sasea casa pe dreapta.
Uite, vecinii si-au schimbat cutia postala. Ce dragut !
Buchetul asta nu compenseaza faptul ca nu am mai vorbit cu ei,
dar poate ca ma iarta, acum ca am suferit un traumatism cerebral.
Da, mai bine luai flori de Nu-ma-uita.
Ce comic...
Chiar e comic.
I-ai cunoscut pe ai mei, dar tata va prefera sa ii spui dl. Thorton.
- Pe sora mea o cheama... - Gwen.
Stiu multe despre familia ta, Paige.
- Asa e. - Doar suntem casatoriti.
- Doamne, te-ai logodit ! - Da !
- Sunteti un cuplu superb ! - Multumim, Paige.
A trecut o vesnicie...
- Serios ? - Da.
E ciudat. Toti pareti putin imbatraniti.
- Pe bune ? - Da. Mai ales tu.
Ce ma bucur ca ai revenit !
Cu ocazia intoarcerii lui Paige, ti-am pregatit mancarea preferata :
Filet mignon !
Va rog, luati loc.
Inainte de toate, sa incepem seara cu un toast.
Dragul meu ?
In cinstea familiei mele !
Sunt atat de norocos sa am parte de aceste trei frumoase femei,
iar, atunci cand suntem impreuna, norocul e cu atat mai mare.
Paige, draga mea, bine ai venit acasa !
Pentru familie !
Leo, dar familia ta ? Ii vizitezi des ?
- Nu. - Pacat.
Parintii mei sunt decedati. O am doar pe Paige.
Ea e familia mea.
- Cu ce te ocupi, Leo ? - Mi-am deschis un studio de inregistrari.
Paige m-a convins sa deschid afacerea.
- Eu ? - Da.
Nu e un domeniu fara viitor ?
Adica, de ce nu-ti poti inregistra melodiile acasa, pe computer,
daca suna la fel de bine ?
- Ryan ! - Ce-am zis ?
Albumele care imi plac au viata, energie, suflet,
ca in melodia lui Scotty Moore, Mystery Train.
Nu poti face asta la computer.
Vrei sa inregistrezi live, sa modifici sunetul,
sa ai muzicieni in spate, care se stimuleaza reciproc.
Referitor la intrebare, da, e un domeniu fara viitor
si poti face inregistrari de calitate pe computer,
dar nu poti inregistra The Sun Sessions pe laptop !
- Am auzit ca vine toata lumea. - Poate nu e bine pentru Paige.
Ma simt bine aici.
Nu era Diane Chang ?
Da, nu prea mai tinem legatura cu ea.
Chiar ca ai lipsit mult !
Buna !
Bafta, frate !
Buna !
Scuze, leo. Ele sunt prietenele mele din liceu.
- Shana, Carrie si Elizabeth. - Buna !
Dar eu ? Pe mine nu ma prezinti ?
Buna !
- Scuze, el e... - Jeremy.
- A trecut ceva timp. - Da ?
Nu-mi vine sa cred. Nu te-ai schimbat deloc.
Nu cred ca ti-a spus. Sunt Leo.
- Sunt sotul ei. - Da.
Ma duc sa imi iau ceva de baut. Vreti ceva ?
Un Mojito Blueberry.
- Serios ? - Da, imi amintesc.
Mai tii minte cand eram clasa a 9-a si ne pregateam de balul de Craciun ?
- Ti-ai taiat tot parul ! - Da, imi amintesc !
Parca era o studenta de bani-gata, care bea numai Mojito.
- Ca o "nevasta disperata" ? - Ceva de genul.
Flirta cu Jeremy, chiar in fata mea.
- Fostul ei logodnic ? - Nu !
Pentru ea, e actualul logodnic.
Probabil ca a fost frustrant sa fie urmarita de sotul ei necunoscut.
Nu pot sa concep asa ceva.
- Ce o excita ? - Pe Paige ?
Nu, pe maica-sa ! Da, pe Paige !
- In pat ? - Doamne, Leo !
E ceva personal ! E ceva intre mine si ea.
Nu te judec.
- Ii place sa fie gadilata. - Pe bune ?
Parca nu ma judecai !
Nu, nu-mi pasa daca esti pervers...
Nu e vorba de asta. Ii distrage atentia, cand e prea stresata.
Bine, ai putea sa incerci.
- Pe bune ? - Da ! Ce ai de pierdut ?
- Buna, Lisa. - Buna ! Paige ?
Am de-a face cu ei mereu si stiu...
A aparut ceva important. Te sun eu. Bine.
- Buna. - Buna.
Te rog, ia loc.
Mai stii cand eram langa lac, cand mi-ai spus ca ma veghea mereu ?
- Noaptea petrecuta la debarcader. - Da.
Poti sa-mi spui ce s-a intamplat cu noi ?
Numai tu ai putea sa-mi dai papucii si sa-mi ceri si socoteala.
Eu te-am parasit ?
O parasire dureroasa, inainte de nunta.
De ce ?
E o intrebare pe care ne-o punem eu, prietenii mei
si cele doua fete cu care am fost ca sa te uit.
Trebuie sa fi avut un motiv.
Te-ai schimbat.
Vorbeai altfel, te imbracai altfel, nu mai erai sigura de facultate.
Nici de mine nu mai erai sigura.
- Ti-am inapoiat inelul ? - Da.
- Cine il are acum ? - Nimeni, momentan.
Sunt cu Rose. O stii, colega cu Gwen.
Sunt cu ea de un an.
Nu te puteam astepta la nesfarsit.
Nu puteai anticipa traumatismul meu cranian,
ca voi uita ca ne-am despartit si voi veni la tine, cerandu-ti socoteala ?
Ce e in mintea ta ?
Imi pare rau, te las sa te intorci la munca.
- Imi pare rau. - Si mie.
Nu ma asteptam la asta.
Din reflex, probabil.
Nici nu stiam unde ma duc si m-am trezit aici.
Nu inteleg cum de i-am indepartat pe toti, timp de cinci ani.
Ceva nu e in regula.
- Buna ! - Buna !
Cum a fost la serviciu ?
A fost bine...
Ma bucur ca acum sunt cu tine.
- Imi cer scuze pentru dezordine. - Nu-i nimic.
- Faci un colaj ? - Inainte faceam asa ?
Nu-mi amintesc.
Am fost atat de entuziasmata sa-i vad aseara pe toti.
De-asta faci un colaj ?
Mi-am adus aminte de atat de multe lucruri,
asa ca m-am hotarat sa le aranjez in ordine cronologica.
- Excelent. E o idee foarte buna. - Da...
Am folosit cateva din lucrurile tale. Sper ca nu te superi.
Nu-i nimic. Ce-i al meu, e si al tau. Certificatul de casatorie dovedeste asta.
L-am gasit. L-am pus in categoria "Anii pierduti".
Am inceput de aici, am gasit poze de familie de cand eram micuta...
A fost usor sa le pun in ordine cronologica,
pentru ca-mi amintesc acea perioada.
- Asta-i un lucru bun, nu ? - Da... Cred ca da...
Ceea ce am incercat sa fac,
a fost sa descopar ultima amintire, inainte ca totul sa... se "intunece".
Si ce-ai descoperit ?
Cred ca eram la Macaroni Grill si i-am intrebat daca mai au ravioli.
Nu-mi amintesc ce mi-au raspuns.
Asta-i tot. Asta e ultima mea amintire, inainte sa ma trezesc la spital.
Nu stiu ce sa zic... Se pare ca n-o sa aflam daca aveau ravioli.
Dumnezeule... Nu-mi vine sa cred ce mi se intampla.
- E-n regula. - Nu se poate...
Te rog, nu face asa ceva.
- Haide... - Ce faci ?
Imi cer scuze.
Imi pare rau... Nu trebuia s-o fac ?
Cam asa ceva...
- Imi pare rau... - Nu trebuie sa-ti ceri scuze.
Inteleg... O sa-ti amintesti, cu timpul...
Trebuie doar sa continuam pe drumul acesta...
Sa-ti intri in ritmul tau... Poate totul se va rezolva.
Da...
Cred ca sunt pregatita sa-mi vad garsoniera. Mi-o arati ?
Desigur, hai sa mergem.
E prima garsoniera in care ai locuit singura.
Arata bine, nu ?
La inceput, nu prea iti placea.
Asta, pana cand ti-a venit ideea sa arzi niste salvie
pe care ai cumparat-o de la un tip de pe strada.
Ai inceput sa o fluturi pe aici, pana ne-am dat seama ca e doar salata.
Dadeam cu ea pe aici si ardeam salata...
Insa a mers si asa... Dupa asta, nu te-am mai putut scoate de aici.
Veneai aici, iti porneai muzica si te pierdeai in proiectul tau...
Trebuia sa vin sa-ti amintesc ca e noapte.
Asta e una dintre sculpturile tale pentru seria "Tribune Tower".
Ce-ar trebui sa fie ?
Cred ca nici tu nu stiai.
- Vino-ncoace. - Bine...
Incearca sa-ti dai seama ce reprezinta.
Nu prea stiu cum sa folosesc... chestia asta.
Ba stii. Asteapta putin...
Asa-i mai bine ! Incearca, poate o sa-ti placa.
N-ai vrea sa opresti muzica, te rog ?
Inainte ascultai muzica mult mai tare decat acum.
N-am inteles cum te puteai concentra...
Ma doare capul de la muzica asta. Te rog, opreste-o !
Incerc sa te ajut !
Dar n-am de gand sa fiu sacul tau de box.
Inainte nu vorbeam asa !
Si mie mi-e greu, Paige.
- Paige ? - Da !
- Buna ! - Buna !
Am trecut pe la brutaria portugheza care-ti place.
Am cumparat niste...
- E cineva aici ? - Da.
Leo...
Sora mea e ocupata pana peste cap cu nunta asta...
Se apropie petrecerea de logodna...
Ne-am gandit ca Paige s-ar putea intoarce acasa s-o ajute.
Mi se pare ca asa e mai bine.
Sa fiu alaturi de Gwen...
Bine... Cum ramane cu viata ta de aici ?
Cum ramane cu toata treaba pe care n-ai terminat-o ?
Am vorbit cu cei de la "Tribune".
Au fost foarte intelegatori in legatura cu accidentul meu.
Tata o sa-mi imprumute banii sa le returnez avansul, asa ca...
Nu stiu... N-o pot face...
- Te astept afara, scumpo. - Multumesc, tata.
Imi pare rau, e doar pana la nunta.
Vreau sa ai grija, bine ?
Nu intru intr-o secta, ma duc alaturi de familia mea.
- Stiu, dar... - Ce ?
Pot macar... sa te imbratisez ?
- Cum te simti ? - Ma simt bine.
Nu ai ameteli, nu esti dezorientata, insomnii ?
- Nu. - Excelent !
Ma bucur. Tomografia arata foarte bine.
Ce usurare !
- Iti amintesti ceva ? - Nu prea...
Nu e ceva normal, nu ?
Cand e vorba de creier, nimic nu e normal.
Doua accidente cerebrale nu seamana intre ele.
Paige pare a fi exact cum era. E minunat...
Dna Thornton, se poate sa vorbesc singura cu Paige ?
E-n regula, mama. Ma descurc.
Bine.
Multumesc.
Paige, vrei sa-ti recapeti memoria ?
Da...
Unii pacienti se tem ca, atunci cand isi recapata memoria,
isi vor aminti si accidentul.
Din fericire, nu e asa.
Nu despre asta e vorba. Nu mi-e teama de accident.
Si-atunci de ce ti-e teama ?
Cred ca...
Nu stiu...
Daca nu-mi place viata pe care am avut-o ?
Sau daca imi place prea mult ?
Habar n-am...
Nu prea ma pricep la psihologie,
asa ca s-ar putea sa fie un sfat nepotrivit,
dar cred ca trebuie sa incerci sa umpli golurile.
Iti poti schimba viata, daca vrei.
Daca nu vrei sa-ti amintesti,
ma tem c-o sa traiesti cu frica propriului trecut.
Am ajuns...
- Cine sunt astia ? - Knives Killz, cu "z".
Super...
Bun, se aude foarte bine. Hai sa incepem.
Eu deja am inceput.
- Basistul nu are decat o nota. - O singura nota...
Foarte tare... Dubla doi !
- Arati schimbat... - Da...
Ma inspir si eu dupa Kanye...
Eu as zicea ca semeni cu Michael Bublé, dar nu conteaza. Arati bine si asa.
O sa cam lipsesc o vreme.
E foarte bine, Mickey. Ia-o de la inceput sau de la mijloc...
Stii ceva ? Oamenii vin aici sa lucreze cu tine. E clar ?
Eu imi dau toata silinta, insa trebuie sa fii si tu aici.
Stiu... Dar Paige e in Lake Forest, alaturi de familia ei.
Trebuie sa fiu alaturi de ea.
Trebuie sa-mi fac sotia sa se indragosteasca din nou de mine.
V-ati intalnit...
Ma bucur sa va vad...
A inceput numaratoarea inversa...
Mai ai o saptamana din fosta viata. Cum te simti ?
Ma simt chiar bine,
chiar daca ma ia ameteala cand ma gandesc prea mult.
Ce-ai spus ?
Draga mea, e o ameteala buna...
E ca un fel... de panica... sau bucurie.
Panica si bucuria sunt doua lucruri diferite.
- Draga, vor fi peste 400 de invitati. - Asa e...
Nu ai cumva si niste furnicaturi la degete ?
Ba da. E de rau ?
- Iti place trupa Radiohead ? - Da...
Tom Yorke, solistul, vorbeste despre "amnezii" mai tot timpul.
Cand il furnica degetele, stie ca creaza ceva genial.
Apoi, canta melodia pana isi pierde cunostinta.
Ryan, am impresia ca esti pe cale sa dai lovitura.
- Foarte tare ! - Noroc !
- Vreau sa-ti fac cunostinta cu cineva. - Tu asculti Radiohead ?
- E adevarat ? - Da...
- Paige ? - Buna, Leo !
- Ce e ? - Coafura ta... E cu totul altfel...
- Arati minunat. - Multumesc !
- Bun, m-am gandit la ceva. - Asa...
Care e cartea ta preferata ?
- Probabil nu e cea de care stii tu. - Nu conteaza.
Bine... "Casa de pe plaja" de James Patterson.
- Serios ? - Da ?
Bine... "Casa de pe plaja"...
Daca a fost atat de buna, ai imprumutat-o cuiva, nu ?
Da, cred ca lui Gwen.
Poate te-ai gandit ca era mai bine sa n-o fi citit,
ca sa te poti bucura din nou de ea, nu ?
Da, cred ca da...
Asa cred ca ar trebui sa vedem noi situatia asta.
Poftim ?
Nu-ti amintesti cum ne-am cunoscut...
Si nu-ti amintesti cum ne-am indragostit...
Intr-un fel, e tare aiurea.
Pentru mine a fost perioada cea mai fericita a vietii mele.
Ma gandeam ca ar fi foarte tare sa simtim din nou asa ceva.
Ca si cand ai citi cartea preferata pentru prima data.
Exact. Tocmai de asta vreau sa te invit sa iesim impreuna.
Sa iesim impreuna...
La fel ca doi oameni care se intalnesc pentru prima data.
Nu stiu ce sa spun. Se apropie nunta...
Daca iesim inainte, vom putea merge la nunta ca un cuplu.
Nu-ti pot promite nimic, dar o sa-ti pun o vorba buna.
- Bine. - Da ?
Iesim impreuna.
Am o idee, insa trebuie sa mergem in oras.
- Esti de acord ? - Da.
Doar ca trebuie sa ma intorc pana la zece dimineata.
- Dumnezeule ! - Ce e ?
Prima intalnire si deja ramai toata noaptea ?
Nu stiu ce sa spun... Sunt putin cam ofensat.
- Voiam sa spun... - Ne intoarcem in seara asta.
Daca vrei sa ramai peste noapte... Daca esti de acord...
Hai sa vedem ce se intampla.
- N-ar trebui sa coboram ? - Nu neaparat.
Asta e momentul in care aflu ca nu esti sotul meu,
ci esti un psihopat care o sa ma sugrume cu poseta ?
Nu. Exact in locul asta de parcare ne-am intalnit prima data.
O sa-ti fac o mica retrospectiva a vietii noastre impreuna.
- E atat de delicios. - Esti pregatita pentru desert ?
Desert ?
- N-am mancat clatite ? - Asta a fost mancarea.
Asta e desertul.
De unde stii ce aroma are fiecare ?
O sa le incerci pe toate. Asta-i smecheria.
O sa fii surprinsa
de cele care ne-au placut si de cele care nu ne-au placut.
Bine...
- Nu-ti place ? - Asta nu-mi place.
Incearca-le pe astea, cred ca o sa-ti placa.
Ti-am spus eu !
E randul tau.
Nu le mai savuram ?
Stai pana incerci ciocolata calda.
Veneam aici destul de des.
Vrei sa ma imbolnavesc de diabet sau sa ma ingras ?
Nu...
Asadar... veneam noaptea aici sa privim lacul ?
Nu tocmai asta faceam...
Eu... nu...
Nu la asa ceva ma gandeam...
In fiecare luna faceam lucrul asta, iar in aprilie n-am facut-o.
Am inceput in iulie.
De ce faceam asa ceva ?
Am intalnim un chelner care ne-a spus ca el facea asa ceva.
Cred ca avea vreo 80 de ani.
- Ne-am gandit sa facem si noi. - Da...
- De obicei nu foloseam costum de baie. - Tu chiar vorbesti serios.
Pentru tine, o sa fac o exceptie.
Bine, intoarce-te. Intoarce-te !
Gata.
- Stai putin, fara costum de baie ? - Ai spus ca nu purtam.
E rece ! Nu !
Multumesc !
Da drumul la caldura !
Nu-mi mai simt degetele.
Nu le mai simt.
Nu stiu ce facea Paige a ta la prima intalnire,
insa cu mine nu ajungi prea departe.
Bine...
Imi pare rau. Pot si mai bine. Am buzele inca amortite.
E placut...
Mergem putin mai departe...
E perfect...
Iti multumesc ca ai iesit cu mine in seara asta.
M-am simtit foarte bine.
Mi-a fost dor de tine...
Mi-a fost dor de viata noastra impreuna.
Mi-a fost dor sa fiu cu tine.
Te iubesc !
Ar trebui... sa intru in casa.
- Noapte buna ! - Noapte buna !
Nu stiam c-o sa fii aici.
- Ai iesit cu Jeremy ? - Nu... Am iesit cu Leo.
Imi place de el.
Da... si mie.
Te simti bine ?
Nu te-am mai vazut niciodata asa. Tu, sa plangi ?
Noua ta persoana... E cam ciudat.
Nu stiu daca sunt eu. Am vazut ca am si un tatuaj.
Mai sunt si vegetariana...
A fost ca inainte. De fapt, chiar mai bine.
Toate lucrurile care m-au facut sa ma indragostesc de Paige exista.
Pentru tine e o confirmare a iubirii sau a mariajului tau, nu ?
Insa pentru ea a fost doar o prima intalnire reusita.
Exact ! Tocmai de asta trebuie sa astepti trei zile pana s-o suni.
Sa astept trei zile sa o sun, dupa ce am iesit cu sotia mea ?
Cel putin. E o situatie unica. Poate si mai mult.
Nu se poate mai mult. Ne vedem sambata la nunta.
Totul a fost atat de limpede.
Chiar daca ni s-au intamplat atatea, sunt predestinati sa fim impreuna.
- Limpede pentru tine sau pentru ea ? - Pentru amandoi.
Trebuie sa scriem cartonasele cu locurile fiecaruia.
Inainte sa incepeti, am o surpriza pentru tine, Paige.
Ray Porter preda drept constitutional la Nothwestern University.
Am lucrat impreuna, ne cunoastem de o mie de ani.
- E decanul catedrei de drept. - Asa...
Te vor primi inapoi.
Poftim ?
- Nici macar nu m-am inscris. - M-am ocupat eu.
E o nebunie...
Am impresia ca am ocazia sa-mi repar greselile trecutului.
Cred ca ti-ar prinde bine ceva de baut.
- Deja am baut cateva pahare. - Asa ceva n-ai baut.
Ma bucur ca suntem singuri. N-am avut ocazia sa vorbesc cu tine.
Felicitari !
- E bun. - Da, e bun.
M-am gandit...
Cred ca ar fi timpul sa ne lasi pe noi sa ne ocupam.
- De ce sa va ocupati ? - De treburile cu Paige.
Stiu ca nu avea asigurare medicala pentru ca ati ales un alt stil de viata.
Stiu ca esti inglodat in datorii.
- Mai stiu cum poti scapa. - Cum ?
Divorteaza de ea.
Facturile abia au inceput sa apara, Leo.
Dle Thornton, nu cred ca e momentul potrivit sa vorbim despre asa ceva.
Vad ca nu-ti pasa ca-ti vei pierde afacerea,
cum ramana cu Paige ?
De ce nu vrei sa faci lucrul care, evident, e cel mai bun pentru ea ?
- Stiti dvs ce e mai bine pentru ea ? - Categoric !
- Sunteti un ipocrit ! - Ce-ai spus ?
Daca sunteti asa un familist convins,
de ce nu v-am vazut niciodata incercand sa va impacati cu Paige ?
Esti un las !
Vrei sa-ti fac cunostinta cu lumea ? Nu poti sa stai singur aici.
- Nu sunt singur. - Cum crezi...
Inca e cam ciudat sa stai singur aici.
- O astept pe Paige. - Bafta !
Iti place situatia asta, nu ?
- Ce sa-mi placa ? - Paige s-a despartit de tine.
Si-a continuat viata fara tine, cu unul pe care nimeni nu-l intelege.
Acum o vezi cum respinge acea viata.
Putin... imi place.
Da ? Ia sa-ti spun ce-mi place mie.
Imi place ca Paige mi-a spus absolut totul despre tine, Jeremy.
Asa...
Mi-a spus ca atunci cand era cu tine,
se trezea noaptea panicata, dezamagita de viata ei.
- Ti-a spus totul, nu ? - Da...
Ti-a spus ca zilele trecute mi s-a aruncat in brate. Asta ti-a spus ?
Sau a incetat sa vorbeasca cu tine cand a uitat cine naiba esti ?
Inteleg de ce esti asa un ticalos. E clar ca o iubesti.
Ai impresia ca se va intoarce la tine. Problema e ca te-a parasit.
Ce te face sa crezi ca nu se va intampla din nou ?
Iti multumesc pentru sfat.
O sa ma gandesc foarte bine cat o sa fiu in pat cu sotia ta.
Leo !
- Paige, asteapta ! - Ce naiba a fost in capul tau ?
Nu stiu, e o intrebare buna. Simt ca innebunesc.
M-am facut de tot rasul !
Am facut tot posibilul sa salvez ce ne-a mai ramas.
Iar tu te-ai aruncat in bratele lui Jeremy !
- Nu esti corect ! - Nu sunt corect ?
Am vazut cum te uiti la el.
Stiu... pentru ca...
asa te uitai la mine.
- Leo.. - Nu... Trebuie sa fim realisti.
N-o sa-ti mai revina memoria. Eu sunt doar un strain.
Nu vreau sa-ti fac rau.
Doar ca...
nu mai vreau sa te dezamagesc.
Stiu.
Imi pare tare rau.
O sa le cer scuze lui Gwen si Ryan.
Doamne, nu. E-n regula.
Dezastrele de la nunta se transforma in povesti interesante...
... in cele din urma.
Cum poti sa te uiti la fata pe care o iubesti
si sa incerci sa te convingi ca e momentul sa pleci ?
Leo !
Sper ca intr-o buna zi sa pot iubi asa cum ma iubesti tu pe mine.
Ai reusit o data...
... o sa reusesti din nou.
La naiba... esti aici, nu acolo.
- Te simti bine ? - Gata... S-a terminat.
- Renunt... - Tu nu renunti niciodata, Leo.
Daca suntem predestinati sa fim impreuna, o sa fim impreuna.
Ma gandeam la prima data cand am fost la acel restaurant grecesc.
Era un afis mare pe care scria : "Avem supa".
Eu am inceput sa trancanesc
despre obstacolele pe care proprietarul le-a depasit
pentru a-si implini visul de-o viata de a servi supa.
Iar cand am terminat... cateva secunde, ea nu a spus nimic.
Pur si simplu... a trait clipa.
Mi-a spus "Te iubesc"...
Mi-a taiat rasuflarea... Era prima data cand mi-a spus-o.
Nu voiam sa raspund, voiam s-o aud in continuu...
A fost la doua saptamani dupa ce ne-am cunoscut.
Inainte mi-a luat doua saptamani sa se indragosteasca de mine.
Nu ma iubeste...
Semnati aici, va rog.
- Diane ? - Buna !
Ce mai faci ?
Stiu ca a trecut un an de cand...
Am fost plecata, o vreme.
N-am avut ocazia sa-mi cer scuze. Treceam printr-o perioada ciudata.
Tatal tau a terminat totul,
imediat ce mama ta l-a intrebat despre noi.
Am vrut sa stii lucrul asta.
Nu vreau sa redeschid ranile trecutului, insa...
Voiam neaparat sa-ti spun ca-mi pare rau.
- Ma bucur ca ai spus ceva. - Mereu mi-ai fost o prietena buna.
Mi-as fi dorit sa fi fost si eu o prietena pentru tine.
Am gasit niste flori...
- Am vrut sa-ti spun. - Ai stiut...
Tot timpul ai stiut ?
- Imi pare rau. - Nu vorbi cu mine.
Paige !
Pe unde-ai umblat, straino ?
Paige ?
M-am intalnit cu Diane la magazin.
De-asta am plecat, nu ? Pentru ca am aflat...
Mama, abia stiu cine sunt ! Si-acum sa aflu ca m-ai mintit.
Te-ai folosit de accidentul meu sa rescrii trecutul ?
N-am suportat gandul sa te pierd din nou.
Iti dai seama cat de inselata ma simt acum ?
Imi pare rau, Paige. Eram mai fericiti ca niciodata.
- Mama ! - In sfarsit, erai alaturi de noi.
- Si voi ati stabilit conditiile ! - Nu...
Ba da, ca de obicei !
Te-a inselat cu prietena mea ! Cum poti ramane cu el ?!
Am vrut sa plec...
Eram pregatita sa plec...
Iar apoi, intr-o dupa-amiaza, eram singura in casa
si am inceput sa ma uit la toate pozele cu tine...
... si sora ta.
Mi s-a parut ca erau atat de multe amintiri in casa.
Eram o familie, Paige.
Atunci, mi-am dat seama
ca asta e lucrul care conteaza cel mai mult pentru mine.
N-am putut...
N-am putut sa plec.
- Ai ascuns mizeria sub pres ? - Nu.
Am ales sa raman impreuna cu el
pentru toate lucrurile bune pe care le-a facut.
Sa nu-l parasesc pentru singura greseala.
Am ales sa-l iert.
Poate ca Leo a avut dreptate.
Poate ca n-o sa-mi dau seama cine sunt
si, in acelasi timp, sa fiu alaturi de voi.
Paige ?
- Imi cer scuze... - E totul in regula ?
Se vede ca voi doi trebuie sa vorbiti, asa ca...
- Bine... - Vorbim mai tarziu.
- Imi cer scuze... - Ce s-a intamplat ?
- Pot sa te intreb ceva ? - Da ?
Poti sa ma intrebi orice.
Stiai despre aventura tatalui meu ?
Da, stiam.
De ce nu mi-ai spus ?
De foarte multe ori am fost pe cale sa-ti spun.
Dar sa te indepartez din nou de familie...
mi s-a parut a fi o greseala.
Am vrut sa ma iubesti, dar nu asa.
Am vrut sa-ti castig iubirea.
Nu cred ca-mi permit sa-i pierd chiar acum.
Nu-i pierde...
- Multumesc pentru pranz. - Voiam sa-ti spun ceva.
Asa...
Am terminat-o cu Rose.
Nu... De ce ai facut asa ceva ?
- Am crezut ca va logoditi. - Da, inainte sa apari tu.
- Ba nu, eu aparusem deja. - Asa e...
Dar a fost inainte de anul acesta, inainte ca "fosta Paige" sa apara.
Jeremy, nu sunt "fosta Paige". Sunt doar eu.
Sunt eu si incerc sa aflu cine sunt cu adevarat.
Inteleg si nu-mi pasa.
Stiu ca-ti amintesti cum era cand am fost impreuna.
Asta e sansa noastra sa avem din nou asa ceva.
Ce-am avut a fost minunat. Sunt amintiri minunate.
Dar sunt singurele mele amintiri.
Tot ce s-a intamplat dupa tine, s-a sters.
Trebuie sa aflu cum e sa fiu fara tine.
Singura...
Sigur nu-ti amintesti cum ne-am despartit prima data ?
De ce ?
Pentru ca seamana al naibii de mult cu acum.
Hai sa mergem...
Te-am cautat peste tot.
Mi-am facut griji cand nu te-am vazut in afara bibliotecii.
Asadar...
Cum au fost cursurile despre proprietatea intelectuala ?
Voiam sa vorbim despre asta.
M-am hotarat sa abandonez Facultatea de Drept.
O sa-mi cumpar un apartament in oras.
Se intampla din nou. Fir-ar sa fie, Paige !
Am facut multe greseli...
Tata, n-are legatura cu tine sau ce ai facut.
E vorba despre mine. Cine vreau sa fiu, cine sunt...
Spune-mi ce trebuie sa-ti zic ca sa nu te pierd din nou.
N-o sa ma pierzi.
Momentul impactului...
e cel care prevesteste schimbarea,
cu consecinte pe care nu le putem banui.
Particulele se izbesc intre ele...
fiind mai apropiate decat inainte.
Alte particule vor descoperi aventuri noi...
... si vor ajunge in locuri in care nici macar n-ai crezut.
Asta-i toata smecheria despre asemenea momente.
Nu poti...
Indiferent cat de mult ai incerca...
... nu poti controla cat de mult te vor afecta.
Trebuie sa lasi particulele sa-si vada de drumul lor...
... si sa astepti... urmatoarea coliziune.
Jur sa te ajut sa iubesti viata,
sa te invaluiesc in dragoste.
si sa am rabdarea necesara iubirii,
sa vorbesc cand e nevoie de cuvinte
si sa impart tacerea.
Sa iti inteleg incapatanarea in privinta tortului rosu,
si sa traiesc in sufletul tau, caci este caminul meu.
Buna !
Sper ca n-ai venit pana in oras pentru o ciocolata calda.
De fapt, m-am mutat aici, in urma cu sase luni.
Locuiesc in Rogers Park.
Serios ? Foarte bine...
- M-am intors la Institutul de Arte. - Ce ? Vorbesti serios ?
E uimitor !
Particip la cateva cursuri
si e uimitor ca mainile isi amintesc ceea ce mintea a uitat.
Multumesc...
- Eu n-am facut nimic. - Ai facut totul !
M-ai acceptat asa cum sunt, nu pentru ceea ce ti-ai dorit sa fiu.
Nu voiam decat sa fii fericita.
Atata tot...
Nu e pe-aici un restaurant cubanez unde...
... mergeam cand era inchis aici ?
Ba da. Ia stai ! Iti amintesti ?
Nu...
Mi-as dori eu... Inca nu mi-a revenit memoria.
Am iesit cu Sonia si am intrebat-o despre noi...
Serios ? Si ce ti-a zis ?
A spus ca nu crede ca te intalnesti cu cineva.
Se-ntampla sa aiba dreptate.
Tu ? Te vezi cu cineva ?
E bine...
Vrei sa mergem la restaurantul cubanez...
... impreuna ?
Bine...
Bine.
Ce-ai spune sa mergem intr-un loc in care n-am mai fost ?
Intr-un loc nou ?
Mi-ar placea...
Traducerea: Larra si Shadow
Sincronizarea : sky www.titrari.ro
Cei care a inspirat acest film sunt casatoriti si au doi copii.
Adaptarea Bubuloimare